1983. Maze høysikkerhetsfengsel i Nord-Irland
Basert på virkelige hendelser
Inne på disse avdelingene krever 350 dømte terrorister-
-politisk status i stedet for kriminell.
De begrunner kravet med det som kalles "Den skitne protesten".
Mennene bærer ikke klær, bare tepper. De kalles "blanket men".
IRA forsøker å tvinge den britiske regjeringen til å godta fem krav-
-med sitt mest desperate våpen: en sultestreik.
Det fins ikke politiske drap, bombedåder eller voldsytringer,-
-bare kriminelle drap, bombedåder og voldsytringer.
Holdningene har hardnet fra begge sider etter ti sultestreikendes død.
Beslutningen om å avslutte streiken ble tatt i går kveld-
-etter at republikanske ledere sa at en fortsettelse var meningsløs.
Etter protesten flyttes republikanere inn til lojalister.
De er fiender i konflikten i Nord-Irland.
Til ham. Og du kan bli, Gordon. De mangler en mann.
-Når begynte de å ha sivile klær? -Ny regel.
-Hvilken idiot bestemte det? -Jeg vet ikke, og jeg bryr meg ikke.
Vi ses, Gordon.
Hva holder du på med, Larry?
Du er en forræder, Larry Marley! En jævla forræder!
Først H7, så H2.
Forflytting av fange. Marley.
Kom igjen.
Teppefyrene skal være gale. Men du virker ikke så farlig.
Har du begravd noen IRA-gutter i det siste?
Hva er det som buldrer? Akkurat ja, jeg er skrubbsulten!
Du gjorde det rette, Larry.
Celle 28.
Jeg ser ingen av dere sultestreike.
For noen jævla tøffinger... Inn i cellene, for helvete!
Hold dere på deres side, lojalistjævler!
-Når begynner visittiden? -"Når begynner visittiden, sir?"
O'Shea, Marley, Delahunty, Feeney.
Jeg kunne nesten ikke tro det da de sa at du skulle slutte.
-Godt at du husker meg. -Det var på håret.
-Du ser forferdelig ut. -Da skulle du ha sett meg før.
Jeg ville komme. Hele tiden.
Jeg vet det, men protesten var viktig.
-Hvordan har guttene det? -Bra.
De vokser opp fort uten deg.
Hvis ting var annerledes, så vet du hva jeg hadde valgt, Kate.
Jeg beklager det som skjedde vennene dine under sultestreiken.
Det må ha vært fælt her inne.
Iblant... Iblant føler jeg meg som en sviker.
Jeg lever, men det gjør ikke de. Forstår du?
Siden sultestreiken tok slutt, tror alle at vi er ferdige. Vi også.
Se på mennene. Vi må bevise, både for verden og oss selv...
-...at pulsen vår fremdeles slår. -Hva sier du?
Du mener vel ikke en flukt?
Herfra? Nå tuller du vel? Vi vet ikke engang hvor vi er.
Etter fire år vet jeg ikke hva som er utenfor murene.
Da er det vel på tide å finne ut det?
Er det verdt risikoen? Får de høre om en plan, får du nok noen år til.
Spør de ti sultestreikende om det er verdt det.
Jeg skylder dem i det minste å forsøke.
Gjør som du vil. Men tro meg, det er bortkastet tid.
-Det er for mange nye ansikter her. -Dere burde ha blitt under teppene.
-Dere bør passe dere. Alle sammen. -Sier du det, Kenny-gutt?
Se deg rundt. Vi er flere enn dere.
Hvor faen skal han?
-Ute på en spasertur? -Jepp, jeg har et stevnemøte.
Med søsteren din.
-Er Gordon her? -Vent her.
-Hva vil du? -Jeg vil arbeide.
Du, den siste av teppemennene?
Du ville ikke behandles som en kriminell, og nå vil du slite?
Min kone har alltid sagt at jeg er flink med moppen.
-Ikke tale om. Glem det. -Får dere mange fra vår side?
En overordnet ser nok annerledes på saken. Skal jeg spørre dem?
Hent ham inn hit.
Dette er ikke noen god idé.
Hva er det verste som kan skje? At stedet blir rent? Slipp ham inn.
Du får en sjanse, Marley. Gjør du noe dumt, ryker du inn igjen.
-En slurk te, Gordon? -Dra til helvete.
Hva holder du på med, Larry? Vi er ikke streikebrytere.
Han er en Judas som forrådet de sultestreikende.
-Du kjenner ikke meg. -Hei!
Skal han få selge oss på den måten? Du er befalet hans!
-Vil han jobbe, så får han det. -Han jobber for dem!
Våre venner døde for at vi skulle slippe det. Vi er politiske fanger!
-Hvordan kan du bare sitte der... -Jeg er ditt befal også. Hold kjeft.
Jeg er faktisk enig med ham.
Nei, jeg vet ikke når. Bare noen av de andre guttene.
Vi gikk jo ut i forrige måned.
Ok, vi går ut på lørdag. Bare vi tre.
En trollingsluk? Jeg pleide å fiske en del selv.
Fange Marley vender tilbake til avdelingen.
-Ville du ikke ha den blå? -Nei, den er perfekt. Takk, far.
-Jeg bare spør. Hvor vil du spise? -Skal vi på restaurant også?
-Selvsagt, vi skulle jo gå ut. -Hva vet jeg?
Janet!
Ikke rør deg!
Gikk det bra? Er dere skadet?
En beskjed fra sønnen din.
Opp med farten.
Inn med dere.
-Ingen Gordon i dag? -Inn i bilen.
Fønikiske avskum...
Sønnen min snakker om å begynne i familieforetaket.
-Skal jeg be noen snakke med ham? -Nei.
Han er like sta som jeg. Hvis vi sier nei, finner han en annen måte.
-Jeg må ut og ta meg av det. -Rømmer du, kan du ikke dra hjem.
Aldri. De vil jage deg i hele landet.
Larry, dette er Bobby. Bobby, Larry.
Så hva har du?
-Ja vel. Hva trenger du? -Detaljer. Mye.
Øyne og ører. Alle som beveger seg, tar røntgen, skreller poteter, alt.
-De må huske hva de ser. -Vi fikser det.
-Noe mer? -Det må være en svakhet.
Hvorfor det? Fordi at du vil det?
Hils på tordenskyen min. Den følger meg overalt.
Før brente man de vantro på bålet, Oscar.
Overbevis meg gjerne.
Vår avdeling er her, og det ligger en til bak.
-Hvordan vet du det? -Jeg hører dem fra luftegården.
Ser du? Han bruker hodet.
En smart jævel slet hardt for å holde oss innelåst.
Vi må anstrenge oss enda mer for å komme oss ut.
Noen slo til mot vakten din i går. Han lever ennå.
Herregud... Hvem i helvete beordret det?
Det kom utenfra. Kona og ungene hans var der.
Nydelig. Hvordan kan han stole på meg hvis vi prøver å drepe ham?
Ikke kast bort tid på ham. Hva skal du med ham?
De holder på å avslutte nå, Gordon.
Jeg sa jo at dette ville skje. Jeg ba deg om å slutte.
Vi kan ikke la jævlene skremme oss. Det er akkurat det de vil.
Herregud, Gordon! Vi er heldige som lever!
Ikke tenk på å dra tilbake dit, hører du det?
-Det må jeg. -Nei, det må du ikke!
Broren din var helten, ikke du. Og se hvordan det gikk med ham.
Kom her.
-Det er nissen. -Skynd deg.
Inn, Marley.
Hvor har jeg kameraet? Har du endelig sett lyset, Brendan?
-Pent skutt, Gordon. -Bra jobbet.
Hvem av dere drittsekker sendte ut navnet mitt?
Kom igjen, hvem var det?
Er noen mann nok til å tilstå?
Ikke?
Det ante meg. Dere er for feige hele gjengen!
Skal vi ta dem? Bare si fra.
Jeg vil ikke ha noe av dere.
Jeg er ferdig.
Fange Marley vender tilbake til avdelingen.
Det som skjedde deg på utsiden, kommer ikke til å skje igjen.
Hvorfor sa du det? Vet du noe? Var du innblandet?
-Nei, det var ikke noen av oss her. -Hvem var det, da? Gi meg navn!
Jeg vet ikke, men det er over. Voktere er ikke mål lenger.
-Hvorfor overfalt de meg? -Du tirret vel opp feil personer.
Men det er sant, du og familien din kan være trygge. Det lover jeg.
Hva skulle det være verdt?
Hva gjør du her, Gordon? Enhver fornuftig mann hadde sluttet.
Jeg er ikke så lettskremt.
Eller så er du en fange, som resten av oss.
Jeg er ikke som deg. Jeg får dra hjem hver kveld.
Det har du rett i. Pris deg lykkelig.
Hva er det som foregår der inne?
Alt i orden?
Kjærlighetskrangel?
Jeg begynner å få mareritt om deg, Marley.
Hallo?
Sparer vi på strømmen?
Er det noen hjemme?
Det viktigste er at Janet er i sikkerhet.
Hun hadde vært trygg med meg også. Det var en engangsforeteelse.
-Hvordan kan du si det? Du vet ikke. -Jo, det gjør jeg. En av dem sa det.
En av fangene? Er dette en spøk? Det er ikke morsomt!
Gi meg en hånd.
Hva ville dere oppnå ved å ta meg? Dumme jævler...
Broren min kan jeg forstå. Han var en tøffing.
Men han døde i det minste mens han gjorde sin plikt.
Ikke som dine ti venner. Selvmord gjennom sult, jøye meg...
Og til hvilken nytte? For å slippe fengselsjobben?
Du gjør det. Hva så?
Var det verdt å dø for?
Var det?
-Nei, du har rett. De var dumme. -Nettopp.
Et stort jævla tv-sirkus.
De burde ha vært som du. Smarte.
Vi gjør det. Jeg vet ikke hvor ennå, men det skal skje.
Ok, gutter.
-Jøss, hvor fikk du tak i dette? -Fra tv-nyhetene faktisk.
Faen, se på det... De vil virkelig holde oss her.
Der er Brendan og jeg, i H7. Oppe til venstre er du og Oscar, i H2.
Vi bør føle oss smigret. De laget dette spesielt for oss.
Kanskje det er bortkastet tid å lete etter det svakeste punktet.
Tenk om det ikke fins noe. Dette er en avdeling.
Alle er like, med fanger i hver og en av de fire fløyene.
I midten er vaktene i sirkelen.
-Det er det sterkeste punktet. -Hvorfor er det bra?
Fordi at den som kontrollerer sirkelen,-
-kontrollerer hele avdelingen.
-Skal vi innta den? Hvordan? -Det blir ikke enkelt.
Men vaktene har myknet en anelse. Hvis vi kan bygge på det,-
-og få dem til å føle seg trygge, så er det kanskje svakheten.
-Hva gjør vi da? Holder fest? -Hvem vet hva som skjer etterpå?
Det er en start. Skal vi gjøre ingenting?
Nei, det låter bra. Genialt, Bobby.
Du glemmer en liten detalj. Hvis vi overfaller vaktene på fløyene,-
-kommer lojalistene til å slutte seg til dem.
Så er festen over. Han har rett. Pokker!
-Janet, vennen. Er mor der? -Ja, hun er her.
-Kan du gi henne telefonen? -Hun vil ikke, far.
Ok, det er greit. Jeg prøver en annen gang.
Hvordan går det i London? Har tante vist dere rundt?
Vi har sett på skoler.
Skal du begynne på skolen der? Oi, det blir et eventyr.
Jeg kjenner jo ingen her.
Du får nye venner på kort tid.
-Jeg savner deg, far. -Jeg savner deg også.
Bombedåder i sentrum dreper to
Dine morderiske venner hadde hendene fulle i går kveld.
Blir du stolt av det?
Målet var politistasjonen.
Så det var deres egen feil som gikk forbi?
Det sa jeg ikke. Ingen vil drepe sivilister. Det var en ulykke.
Å plassere en bombe på en gate er ingen ulykke!
Jeg har møtt alle typer: lommetyver, ranere, voldtektsmenn...
Det er en forskjell på dem og din type. Vet du hva?
De fleste av dem angrer forbrytelsene sine.
Behold den. Heng den opp på veggen.
-Larry Marley? -Ja.
Du skrev til meg. Din kone ringte og ba meg hit i dag.
Ja, akkurat.
-Ventet du en annen? -Nei.
Jeg trodde bare at det kanskje var sønnen min.
Jeg var din manns cellekamerat da han begynte å streike.
Da han ble svakere og ble flyttet til sykehuset,-
-ba han meg om å gi deg en beskjed.
Jaså, hva da? "Fortsett å slåss, skatt. Ikke gi opp."
"Jeg sulter meg i hjel for Irland."
Han ba meg om å fortelle-
-at han så deg lenge før dere møttes.
Du jobbet i en stand på markedet. Du la ikke merke til ham,-
-og han våget ikke å snakke med deg, så han iakttok deg bare en stund.
Han sa at du fleipet og lo,-
-og at han ble forelsket der og da.
Ved første blikk.
Det var alt. Det var alt han ville at jeg skulle fortelle deg.
Han får meg til å gråte, selv fra graven.
Han var alltid en romantisk tosk.
Jeg beklager. Han var en god venn.
Hvis du virkelig var hans venn, burde du ha stoppet ham.
Han kommer ikke til å bli glemt.
Jeg vil gjøre noe for ham. For alle ti.
Men du kan ikke gi ham tilbake til meg.
Det kan du aldri gjøre.
Unna vei. Den 12. juli marsjerer vi hvor vi vil i vårt eget land.
Ikke her, gutt.
Herfra er det republikansk område, så det er en drittsekkfri sone.
Flyttet vi til Dublin mens jeg sov?
Nei, jeg tenkte meg det.
Her er alle veier britiske. Hver eneste en. Men det vet du?
Vi må utnytte dette.
Hva er det, Kenny? Ingen politifolk som holder deg i hånden?
-La oss forhandle fram en løsning. -Det er ikke mer å snakke om.
Kursen er allerede staket ut.
Hjelp oss! Avskummet får ikke slippe unna med dette!
Driver du gjøn med meg?
Jævla forræder!
Dra til helvete, jævler!
Spillet er over, menn! Dere har til i morgen til å forsvinne herfra.
Ellers vil en av dere ikke få oppleve sin neste fødselsdag.
Hvem styrer dette stedet, dere eller dem?
Først fikk de ha sivile klær, og nå får de egne avdelinger.
-Er det en hemmelig avtale? -Vi tøyer reglene for å få ro.
18 vakter døde for å opprettholde reglene. Jeg kunne ha vært en.
Jeg beklager det, men både vi og fangene vil få et enklere liv.
Under sultestreiken var dette rene helvetet.
Nå kan jeg føre en normal samtale med min kone.
Ta litt fri, Gordon.
Dere er udyr. Vi burde mate dere med peanøtter.
Herregud, du ser for jævlig ut.
Takket være Ken og musikkorpset er alt forandret. Vi kan lykkes nå.
Ikke så fort. Jeg avventer til vi har oppdatert dem der ute.
Hva? Det er altfor tidlig. Dette er bare en liten puslespillbit.
Beklager, Larry. Vi har kommet oss så langt, men vi er ikke alene.
Så ta det rolig til de har sagt sitt.
Det er en ordre. Du kan skrive den ned.
Bare legg det der.
O'Shea. Kelly.
Hold sammen!
En beskjed fra faren din. Han venter på deg. Dra hjem nå, for helvete.
Jeg laget det uten å spørre. Vil du ha?
Greit.
Er du stolt av det tåpelige påfunnet her om dagen?
-Visse ting er verdt å kjempe for. -Gi deg. Liker du fengselet?
Ikke spesielt, men man blir vant til det etter ti år.
-Familien din? Jenta ser smart ut. -Hun er veldig intelligent.
Kona ser heller ikke ille ut. Hvordan klarte du det?
Vi er ikke sammen akkurat nå. Hun flyttet over til London.
Leit å høre.
Du forstår kanskje ikke, men jeg har viet halve livet til-
-å prøve å beskytte dem mot dere. Så stikker hun bare.
Jeg hadde vært hos familien hvis ikke det var for dere.
-Det er din feil at du er her. -Jeg ser det ikke slik.
-Men du er sikkert ikke enig. -Det har du rett i.
Fortsett å jobbe nå, for helvete. Dette er ingen barnehage.
Vent der.
De avslo det.
Jeg sa jo at det ikke var klart, men du måtte likevel ut med det.
Det er ikke opp til deg. En mislykket flukt senker moralen på utsiden.
Til helvete med deres moral! Hvordan går det med vår?
Vi må ikke gi oss, men å innta en hel avdeling er for risikabelt.
Vi må sikte lavere. Jeg har noen gutter du bør treffe senere.
Er det din nye strategi, å tenke smått? Det må være stort!
-Det er over, ok? Gå videre. -Nei, jeg må gjøre dette.
Du må? Vi sitter i samme båt, ikke glem det.
Ok, kom igjen.
Slipp meg inn igjen.
Jeg vil at du møter guttene etterpå. Planen deres er mindre komplisert.
Du kan snakke med dem. Jeg er ferdig.
Det er ikke en forespørsel, Larry.
Vi tar veien fra hagen. Med tau og stiger kommer vi oss hit.
Vakten kan ikke se oss fra tårnet. Han går runden hvert tiende minutt.
-Hvor skal de? -Til hagen.
De vil dyrke ting. Sjefen godkjente det.
Vi ses, gutter. Jeg slipper ut. Jeg vant anken.
Din heldige jævel.
-Samme gamle bil? -Ja visst.
De der kjenner jeg. Det er matbilen.
-Takk for dette. -Alt i orden. Jeg hørte om bråket.
Han kjører rundt i fengselet hele dagen. Som et suppekjøkken.
Ransaker de den?
O'Brien fulgte etter vennen din i går kveld.
Det virker som om planen din er aktuell igjen.
-Trenger du hjelp? -Hvorfor ikke?
Den. Bare løft.
Hvor mange?
-Pakket som sardiner, 38. -Herregud...
-Er det stort nok for deg? -Nei, men det får holde.
Brendan og Bobby, vi inntar avdelingen deres. H7.
Så hopper vi inn i matbilen og kjører ut gjennom porten.
Jeg må ut et øyeblikk. Forsvar det med ditt liv.
-Betror du meg det? -Hva kan du stjele?
Søknad om skilsmisse
Det må skje uten skader og blodsutgytelse,-
-ellers skriver de om det og ikke om det vi gjorde.
For å lykkes, må noen av oss bære våpen.
-Hvor mange trenger vi? -Seks bør holde.
Har vi dem, er det mindre fare for at noen skades. Kan de få dem inn?
-Sett kona nylig, indianerelsker? -Hva sa du?
Du hørte meg. Har du glemt hvilken side du står på, Gordon?
Det er ikke din side, drittsekk.
Dra til helvete, Gordon!
Er det noe jeg bør vite?
For helvete! Jeg vil aldri se noe lignende igjen, hører dere det?
-Hva har du der? -Ingenting. Det er privat.
Vis meg. Nå!
Det er som å se henne.
Det er en ting med deg jeg ikke begriper.
Hva da?
Hvordan i helvete holder du ekteskapet gående herfra?
Vi slipper å bo sammen. Vi har kjent hverandre siden vi var små.
-En mann må holde på en sånn kvinne. -Ikke bekymre deg.
Når jeg går ut gjennom de portene, kommer jeg ikke tilbake.
De forventer aldri at folk fra alle fløyene samarbeider.
Tenk dere ringer på vannet som går utover fra midten.
Vi tar vaktene en etter en, som fallende dominobrikker.
En sjanse, det er alt vi får.
O'Toole. Delahunty. Healey.
Flanagan. Ryan. Marley.
-Hvordan går det, gutt? -Ok.
De valgene du gjorde... Hva om du fikk gjøre dem på nytt?
Jeg ville ha gjort det samme. Jeg angrer ingenting.
Hvorfor var det riktig for deg, men ikke for meg?
En dag vil menn som oss tilhøre fortida.
Framtiden er din, Danny. Hvis ikke du forkludrer det.
Hvordan går det med studiene? Du kan gå på college, som storebroren din.
-Er ikke college et svik? -Det handler ikke om det.
Danny, vi snakker om livet ditt. Når jeg kommer ut, blir alt annerledes.
Kommer du når jeg får vitnemålet?
Vi kan gjøre en avtale. Gjør du det,-
-så skal jeg sitte på første rad med et stort smil på leppene.
Det lover jeg.
Jeg har villet spørre deg om noe.
Hvis sultestreiken ikke hadde endt, hadde du fortsatt da?
Jeg vet ikke. Antagelig.
Du hadde altså vært villig til å svikte oss?
Men den endte, Danny.
Ja.
Vi må snakke om overflyttingen min.
Da, så. Det skjer om en uke hvis dere godkjenner det.
-Dessverre, men vi kan ikke. -Tuller du? Hvorfor ikke?
Tau og stiger fungerer ikke. De har forutsett alt sånt.
-De ville fått øye på dere straks. -Hvorfor sa du ikke det før?
De pønsker på noe annet. Ikke sant?
-Vi er ferdige her. -Dere kan ikke gjøre dette!
-Vi spiller alle på samme lag. -Og et nei er et nei.
Så ingen soloforsøk, ok?
Det er vaktskifte klokka fire. Da er det for mange vakter.
Matbilen må forlate avdelingen senest 15.40.
Skal de bare åpne portene for dere og gi dere et slengkyss?
Nei, det vil være et system. Noe spesielt.
Og vi skal ingen steder før vi vet hva det er.
-Noe nytt om overflyttingen din? -Det går sin gang.
-God helg, Gordon. -Det skal jeg ha.
Det er vel rene kaoset på veien herfra en fredag?
Som en skjenende flokk. Man skulle tro at pubene stenger åtte.
Hovedporten er selvsagt verst.
Nei, men det er et styr å måtte stemple ut på kontoret hver gang.
De åpner porten, men det går fort.
Man får et passerkort på vei inn som man gir tilbake på vei ut.
-Sikkert noe høyteknologisk. -Du ville le hvis jeg sa det.
Hemmelige passerkort... Som til en småunges trehytte, hva?
Uansett, ha det bra.
Ja visst. Vi ses, Larry.
Hva holder du på med?
For helvete, Larry!
Hva faen driver du med?
Hallo?
Hva gjør du, Larry?
Vi må innta kontorbygningen. Og noen må bli der.
Det er passerkortene til hovedporten.
-Her kommer Larry. -Fange for overflytting.
Jeg trenger bonemaskinen.
Boneren!
Andy, kom hit litt.
Arbeider!
Takk.
-Har du sett et spøkelse? -Hva gjør du her?
-Hadde ikke du fri i helgen? -Jo, men George fikk noe akutt.
-Jeg var så heldig å ha vakt. -Jaså.
-Kok opp litt tevann. -Ja visst.
Ikke rør deg. Bli med meg.
Ikke rør deg, og ikke rør noe. Ned på gulvet.
Gjør som vi sier, så går alt bra. Åpne porten.
Skynd deg.
Sånn, ja. Samme sak igjen.
-Vær så god. -Takk.
Stå stille!
-Ikke et knyst! -Dere er pågrepet.
-Veldig morsomt. -Det er ingen spøk. Opp med hendene!
Åpne porten. Skynd deg.
Ta det rolig. Tilbake.
-Inn med deg. -Ned på gulvet, alle sammen!
Ikke rør deg!
John, åpne ellers skyter jeg!
-Hvorfor gjorde du det? -Jeg vet ikke...
-Lege. -Lege!
Doktor, man trenger deg. Kom igjen. Resten av dere, av med uniformene.
Dere hørte meg! Av med dem!
John, hører du meg?
Det ordner seg. Du klarer deg. John!
Ingen lunsj i dag, Gordon? Maten burde ha vært her nå.
Når du snakker om sola...
-Jeg trodde at dere hadde glemt oss. -Slapp av, alle skal få mat.
-Herregud, Larry. Var det nødvendig? -Det er greit, jeg fikser det.
Ja? Matbilen?
Nei, den var sent ute. Han kjørte akkurat. Han kommer når som helst.
Det var H8. Alle er sultne i dag.
Ikke pust engang.
-Herregud... -Lukk den.
Det er en bombe under setet ditt. Jeg har knappen. Kjør.
Ikke at det angår meg,-
-men en helg bør du dra til London og snakke med din kone.
Har du tenkt på det?
Ja, men hun vil ikke snakke med meg. Det er som å snakke til veggen.
Tja, hvis man skal finne ut av ting, må man ta det ansikt til ansikt.
Tro meg, jeg er ekspert på langdistansekatastrofer.
Dessuten får du treffe datteren din. Når så du henne sist?
-Er du ekteskapsrådgiver nå, Larry? -Jeg? Nei, da.
Men barna våre er vel det viktigste?
Det er det samme med oss, men vi har ansvar for framtiden deres.
-Da gjør vi ikke noen god jobb. -Nei, det gjør vi ikke.
Falsk alarm. Barnet kommer ikke før om tre uker.
-Takk for at du tok vakten min. -Bra jobbet, baby.
Da får jeg en frihelg likevel.
-Drar du? -Det var tanken. Har du noe imot det?
-Har du planer? -Fotball, tv, øl.
-Jaså, hvem spiller? -De vanlige, Larry.
Hvis ikke du har noe imot det, så drar jeg nå.
Kom deg trygt hjem.
-Hva får du betalt for dette? -Ikke nok.
Gi det til portvakten. Ikke prøv deg på noe.
Stans her.
Les avisa.
Ikke rør en muskel.
Inn! Åpne porten.
Nå!
De utnevnte meg til befal for denne avdelingen.
Er det noe du vil fortelle meg?
Kom igjen, gutter...
Vaktskifte... Jævla vaktskifte.
Hei, din jævel! Hva faen gjør du her?
Hjelp! Vi trenger hjelp her!
Vokterne slåss. De banker dritten ut av hverandre. Hva skal jeg gjøre?
Gerry, få dem ut!
Spillet er over, gutter. Løp!
Helvete!
De er fanger!
Vi må bryte den opp!
Sa du at du ikke ville rømme? Kødder du med meg?
Jeg har avgitt et løfte. To år til, så hjem til familien.
De trengte meg ikke. Planen var vanntett. Den beste jeg har sett.
De har oppdaget at de er borte.
-Slipp ham, Gordon! -Dra til helvete!
Nå blir det problemer.
Tell dem opp, og få dem løs.
Vi har dem!
Ikke rør dere!
Opp med hendene, for helvete!
-38 mangler, sir. -Hva vil du?
-Jeg tror at Larry var innblandet. -Marley, sitter ikke han i H2?
Organisatorene er der ute. Jeg har ikke tid til dette.
Vi kom oss ut, Larry! Vi viste dem!
Ransaking!
-Hva gjør du her? -Hvorfor er ikke du med dem?
Jeg hadde gitt hva som helst for å være det. Nesten...
Jeg har rømt før. Jeg klarte å flykte fra en domstolscelle.
Jeg traff familien min tre ganger det året.
-Som du sa, de fortjener bedre. -Du er en smart jævel.
Du syns nok at du vant noe i dag. Tok noen poeng for din side.
Men ingenting er forandret. Du, jeg og alle som løper over jordene...
Vi sitter fremdeles fast, uten å komme noen vei.
Han var en god mann, betjenten vennene dine drepte.
Visste du ikke det? Sånn går det når man slipper løs et monster.
Folk skades.
Hvorfor jeg? Av alle fengselsbetjentene valgte du meg!
Ti av vennene mine døde her i fengselet under en sultestreik.
De trodde at de hadde knekt oss, men nå vet verden at det ikke var sant.
En gjeld er betalt tilbake til de mennene.
Jeg forventer ikke at du skal forstå det, Gordon.
Fange Marley, heretter skal du titulere meg "betjent" eller "sir".
Er det forstått?
Før syntes jeg at jobben min var viktig.
At jeg spilte en betydningsfull rolle i samfunnet.
Jeg advarte mot alle innrømmelsene, men ingen brydde seg.
Fengselsbetjentene laget ikke reglene, vi gjorde bare vår plikt.
Så godt vi kunne. De fleste av oss...
Men du lot deg lure av fangene. Senket du garden?
Si hva dere vil. Det skulle være Europas sikreste fengsel.
-Det skulle ikke ha svakheter. -Hvilken svakhet sikter du til?
Sirkelen, all makt på ett og samme sted.
Det var personalet som slapp dem inn. Livstidsdømte mordere.
De så nedbrutte ut.
Men det var en bløff. Lot dere dere lure?
Ja, det gjorde vi. Jeg gjorde det.
-Dere får min avskjedssøknad også. -Det trengs ikke.
Jeg trenger ikke deres tillatelse. Jeg setter meg selv fri.
Etter å ha blitt løslatt i 1986 vendte Marley tilbake til IRA.
Året etter ble han skutt i sitt hjem av paramilitære lojalister.
38 fanger var innblandet i flukten.
19 ble fanget i løpet av to dager.
Av de øvrige ble tre drept under IRA-operasjoner.
De fleste av de øvrige-
-ble tatt i USA, Nederland, Skottland og Irland.
I den offisielle granskningen ble flere fengselsbetjenter hyllet,-
-blant annet John Adams som ble skutt i hodet, men overlevde,-
-og James Ferris som ble knivstukket og døde senere.
Ett år etter Marleys død begynte fredsprosessen.
Der spilte mange av fangene en viktig rolle.
Det gikk ti nye år før Langfredags-avtalen.
Tekst: Jan Helge Hordnes www.btistudios.com